Evropa — Ač to na české železnici není tolik patrné, evropští výrobci kolejových vozidel, ale i technologií pro infrastrukturu, se můžou přetrhnout ve vývoji nových produktů a jejich distribuci provozovatelům. Vzhledem k počtu cestujících, které železnice každodenně přepravuje na rozličné vzdálenosti, musí být testování produktů k tomu určených věnována maximální pozornost. V prvé řadě jde samozřejmě o bezpečnost přepravovaných osob a posádky; nelze však zapomínat i na spolehlivost a účinnost, neboť právě tyto veličiny bedlivě sledují potenciální zákazníci, mající potřebu co největší úspory provozních nákladů, a tedy i rychlé návratnosti investovaných prostředků. Realizaci dalších zkoušek pak určuje typ produktu — u vozidel jsou to různé testy dynamiky, u prvků infrastruktury jejich odolnost vůči různým výkyvům a mimořádným stavům. Zcela pochopitelná tak je nutnost certifikace takových center, jejichž výsledné testovací zprávy mají patřičnou váhu a skutečně dokazují kvalitu a možnosti předmětů zkoušek. V následujících odstavcích se blíže seznámíme s místy, kde lze takovéto kousky provádět — nejvýznamnějšími zkušebními centry v Evropě. Konkrétně se podíváme na důvěrně známé zařízení u Velimi, jeho německý protějšek Wegberg-Wildenrath a francouzský okruh ve Valenciennes.
Co je doma, to se počítá - VÚŽ Velim
![vuz_velim_planek, foto: Velim](story/okruhy/okruhy_b_small.jpg)
Mezi českými příznivci železnice by se asi nenašlo mnoho těch, kteří nikdy neslyšeli o zkušebním okruhu Výzkumného ústavu železničního ve Velimi. Jeho historie se začala psát roku 1963 a už o rok později zde byl ustaven rychlostní rekord vozidel parní trakce, když se lokomotiva 498.106 rozjela na 162 km/h. O osm let později se přepisovaly dějiny znovu — tentokrát však rekordní zápis měla na svědomí lokomotiva E469.3030 (dnes 124.601-6), dosáhnuvší maximum 213 km/h. Rekordní lokomotiva slouží centru dodnes jako jeden ze dvou strojů ve vlastnictví VÚŽ (druhým je posunovací lokomotiva 740.420-5.)
Zařízení spravuje dva testovací okruhy, přípravnou halu se dvěma kolejemi, halu pro simulaci namáhání pomocí hydraulických válců, testovací oblouk bez převýšení a srdce celého komplexu - měnírnu. Ta dokáže zásobit trakční vedení čtyřmi aktuálně užívanými hodnotami trakčního napětí, tedy 1,5 kV a 3 kV stejnosměrného (s možností přepnutí i na nižší napětí při testování prostředků MHD) a 25 kV/50 Hz a 15 kV/16 a 2/3 Hz střídavého napětí. Základní zabezpečení trati je klasické, avšak lze zde testovat i komunikaci vozidel v rámci ETCS a GSM-R (neboli v součinnosti ERTMS.) Hojně se provádí testy elektromagnetické kompatibility (EMC) či hluku, a to jak vně, tak uvnitř vozidla.
Velký okruh | Malý okruh | ||
---|---|---|---|
Délka trati | 13,276 km | Délka trati | 3,951 km |
2× přímý směr | 2× 1,979 km | Oblouk R = 800 m | 0,591 km |
2× oblouk R = 1400 m | 2× 4,136 km | Oblouk R = 600 m | 0,499 km |
Ve vodorovné | 9,144 km | Oblouk R = 450 m | 0,859 km |
Převýšení oblouku | 150 mm | Oblouk R = 300 m | 0,507 km |
Délka přechodnice | 0,261 km | Přímý směr | 0,645 km |
Přípustné zatížení nápravy | 25 t | Přípustné zatížení nápravy | 25 t |
Maximální rychlost | 210 km/h (s naklápěním 230 km/h) | Maximální rychlost (dle R oblouku) | 80 až 120 km/h |
Siemens Prüfcenter Wegberg-Wildenrath
![okruhy_d, foto: Siemens](story/okruhy/siemens_small.jpg)
V roce 1997 byla dokončena stavba zkušebního okruhu společnosti Siemens Transportation Systems v Severním Porýní-Vestfálsku. Krom ověřování vlastností továrních strojů jsou na trati k vidění i výrobky dalších společností — třeba Alstom to má do Německa přecijen blíž než do Velimi, o snadnosti přepravy mezi sousedícími státy nemluvě.
Koleje jsou uspořádány do dvou okruhů a tří kusých tratí. Napájení se děje buď pomocí trakčního vedení (opět obvyklým napětím AC či DC), nebo třetí kolejnicí napětím 750 V ("britský typ" s dotykem shora a bočním zakrytováním u okruhu T1, resp. se spodním kontaktem a zakrytováním shora u okruhu T2 a koleje T3.) Jak je patrné ze schématu, trať 4 ověřuje chování vozidla při průjezdu oblouky malých poloměrů a pátá kolej je určená k ověření adhezních vlastností (svah 40 a 70 promile). Výčet veškerých možností centra by přesáhl rozsah tohoto článku; z nejvýznamnějších možností však za zmínku určitě stojí zkoušení těsnosti skříně vozidla. Při průjezdu bránou s vodními tryskami se simuluje nejčastější rozmar počasí mírného pásmu - déšť.
Centre d'Essais Ferroviaire, Valenciennes
![CEF Valenciennes, foto: CEF Valenciennes](story/okruhy/okruhy_e_small.jpg)
Další dva velikáni evropského průmyslu kolejových vozidel, Alstom a Bombardier, využívají pro primární zkoušky svých výrobků okruh Centre d'Essais Ferroviaire u severofrancouzského města Valenciennes. I v tomto případě jde o seskupení několika traťových celků: vnější kusá trať (VEV) slouží k ověřování akcelerace a brždění, na vnějším okruhu (VAE) se provádí vytrvalostní testy. Okruh vnitřní (PASC1) projíždějí automaticky řízená vozidla (bez obsluhy) včetně těch, jež jsou vybavena pneumatikami. V tomto případě se dostává ke slovu kolejnice sloužící zároveň k vedení i napájení soupravy. Právě tato rarita odlišuje Valenciennes od "konkurence". Dodejme, že automaticky vedená vozidla, ovšem klasické konstrukce, lze navíc pouštět i na vnitřní trať tvaru "S" (PACS2). Výčet možností realizace statických i dynamických zkoušek není o nic chudší, než u ostatních zkušebních center.
VEV (červená) | VAE (žlutá) | PASC1 (modrá) | PASC2 (fialová) | |
---|---|---|---|---|
Délka trati | 2,720 km | 1,828 km | 1,798 km | 1,628 km |
Max. rychlost | 110 km/h | 90 km/h | 80 km/h | 80 km/h |
Rovný úsek | 1,4 km | 0,201 km | 0,181 km | 0,06 km |
Max. podélný sklon | 7,6 ‰ | 8,8 ‰ | 9 ‰ | 10 ‰ |
Napětí v trolejovém vedení | ||||
25 kV/50-60 Hz | X | X | ||
15 kV/16 2/3 Hz | X | X | ||
3 kV DC | X | X | ||
1,5 kV DC | X | X | X | X |
750 V DC | X | X | X | X |
Napětí pomocí třetí kolejnice | ||||
750 V DC | X | |||
Napájecí a vodící soustava pro soupravu s pneumatikami | ||||
750 V DC | X |
Metro s pantografem nebo pneumatikami?
![metro_paris, foto: metro paris](story/okruhy/paris-bogie-model_small.jpg)
Jen velmi nerad bych se pouštěl do spekulací o tom, které z trojice zmíněných testovacích zařízení hraje v Evropě prim. Jednak jsem nepátral po dalších centrech, ač věřím, že každý výrobce disponuje vlastním, ušitým na míru. V přehledu chybí moskevský okruh u města Ščerbinka, ke kterému nejsou k nalezení téměř žádné informace. Se svým rozchodem 1520 mm je navíc předurčen ke zkouškám vozidel tamější provenience. Velim, Wildenrath a Valenciennes však umožňují zkoušky všeho, co si lze ve světě 1435 mm na kolejích představit, a tedy slouží i k ověřování a certifikaci souprav např. tramvají či metra. Velim nabízí jednoznačně největší délku okruhu, a zároveň nejvyšší traťovou rychlost, díky čemuž zde jsou nezřídka testovány - krom konvenčních lokomotiv a souprav - také vysokorychlostní jednotky (např. AGV.) Jediným omezením se tak stává absence třetí, napájecí kolejnice, a tak se zájemci o testování vozů metra musí, na rozdíl od okruhů ve Francii a Německu, smířit s nutností instalace střešního sběrače proudu. Ve Valenciennes dokonce lze zkoušet i vozidla s pneumatikami (např. pro pařížské metro); naproti tomu Wildenrath nabízí ověření adhezních možností na speciálním pahrbku se dvěma hodnotami stoupání. Možnosti napájecích stanic jsou vyrovnané, vybavení trati zabezpečovacím zařízením taktéž.
Zdroj: VÚŽ Velim, Prüfcenter Wegberg-Wildenrath, Centre d'Essais Ferroviaire, Wikipedie
![Poslat mail autorovi](img/mail.gif)
![open/close](img/sup.gif)
Googlit je třeba výrazy jako "Centrul de Testări Feroviare de la Făurei" nebo "Poligonul de Încercări Feroviare de la Făurei"; aspoň obrázek http://wikimapia.org/62764/CFR-Test-track.
Malá drobnost -> "halu pro simulaci namáhání pomocí hydraulických válců" by stačilo nazvat "halu dynamických zkoušek" jak bylo prezentováno na exkurzi.
Komentáre vyjadrujú názory čitateľov.
Redakcia nenesie žiadnu zodpovednosť za ich obsah.
- dopisovateľ alebo člen ŽP,
- editor alebo admin ŽP
Pred vložením komentára je potrebné se buď prihlásiť, alebo zaregistrovať.
![Zavřít okénko](img/x_blue.gif)